Asim!
- Jeg har fått en sjanse. - Pappa hadde ikke ønsket det.
Pappa var en stor mann. Det vil jeg også bli.
Nei! Vent.
Du hørte hva din bror sa.
Sett deg i bilen.
PARIS, FRANKRIKE KL. 05.07
Nei.
Håper at jeg har kommet rett. Jeg søker Hamid Khedani.
Han husker meg ikke, men du kjente min far i Algerie.
Han respekterte deg. Han heter Farid Bayoud.
De tok Asim.
De skal få min bror til å sprenge seg selv i luften.
Jeg har ingen andre jeg kan henvende meg til. Vær så snill.
- Lager du virkelig frokost? - Ta tallerkner.
- Hva gjør du? - Gafler, kopper.
- Han lager mat og sjefer. - Hva er det som skjer?
Jeg er lei av dine såkalte burritos, McG.
Og Jaz sine vasne egg. Og av å spise mat som ikke er mat.
- Og Preach sine rare smoothies. - Hva er galt med dem?
På lørdager lagde alltid min mor en stor frokost.
Glasert frukt, syltetøy, shakshuka.
- Si det siste igjen. - Shakshuka. Får jeg noen servietter?
Hun gikk til markedet kl. 05.00 og kjøpte ost, egg -
- og ferske urter som hun rullet inn i hjemmebakt brød.
Hva lagde hun de andre seks dagene i uka?
Kokken vår lagde resten av måltidene.
- Kokken? Hjemme hos dere? - Ja, vi hadde en...
Dere hadde vel flere ansatte.
- Vokste ikke du opp i Libanon? - Med penger.
Familien min har et byggefirma, og vi har noen eiendommer.
Ja, det er penger.
Det er kjempegodt, Amir. Det er godt!
Det er ikke ferdig ennå. Ikke rør før jeg sier fra.
- Campbell. - God morgen, Adam.
- Er Amir i nærheten? - Ja, et øyeblikk. Amir!
Ditt CIA-nummer ble aktivisert av et SOS-anrop fra Mina Bayoud.
- Kjenner du igjen navnet? - Hva sa hun?
Håper jeg har kommet riktig.
Jeg søker Hamid Khedani.
Han husker ikke meg, men du kjente min far i Algerie.
Han respekterte deg. Han heter Farid Bayoud.
Var det han som sprengte seg på hotellet i Alger i fjor?
- Jeg infiltrerte cellen. - De tok Asim.
De vil få min bror til å sprenge seg.
Jeg har ingen andre jeg kan henvende meg til.
Jeg sporet samtalen til en bar i slumområdet St. Vincent i Paris.
Der kryr det av radikale muslimer.
Og IS-cellen som var innblandet i attentatet på Charlie Hebdo.
Fransk sikkerhetstjeneste bekrefter det.
De har hørt om en trussel i Paris.
Dessverre har de null spor. Cellen er et svart hull.
Om de har kidnappet gutten-
-skjer det innen et døgn.
Derfor ber de oss om hjelp.
Vi får operativt støtte, ellers holder de seg ute av veien.
- Det liker jeg. - Har jeg forstått riktig?
Skal vi stole på en hvis far og bror er selvmordsbombere?
Hvem ville ringe en IS-aktivist for å stoppe et IS-attentat?
Denne cellen utnytter misfornøyde barn.
Sier Mina at de tvinger broren til å gjøre det, er det sant.
Hvis franskmennene bekrefter at det er en trussel, er det sant.
- Det er bare jeg som kan stoppe det. - Vil du jobbe som agent igjen?
Risikerer du livet pga. dette?
Har vi noe valg, Top?
Ikke gjøre noe, og håpe at ingen dør?
Vil du ha en vanlig ørepropp eller noe annet?
Jeg vil ikke bære noe. Ingen mikrofon eller kamera.
Rainier Boothe bærer fortsatt mikrofon. Det vet han ikke om.
Vi kan ikke beskytte deg uten utstyr.
Da kan vi gå inn og redde deg uten grunnlag.
Det utsetter oss for risiko.
Om vi hadde seks uker, seks dager eller seks timer på oss...
Jeg tilbrakte tre år med dem. Det er ikke noe plass for tabber.
Vi gjør det på din måte.
ST VINCENT, PARIS KL. 21.38
Ikke si noe.
Vet du hvem jeg er?
Din bror ble bortført. Vet du hvor? Fortsett å vaske.
Preach, McG, er dere klare?
Vi sitter her som målskiver uten kommunikasjon -
- og håper å unngå et bakhold. Vi er klare.
Man utvikler seg ikke uten motstand.
Uten motgang utvikler man ingen motstandskraft.
- Kloke ord. - Neste gang kjører du med Preach.
Vet du når angrepet skal skje?
Hvem tok ham, da?
- Er han her? - Han sitter i en av båsene.
I grå dress. Han heter Omar.
Din far fortjente sin belønning. Unner du ikke broren din det?
Martyrer belønnes bare hvis de er frivillige.
De tvinger lillebroren min til dette.
Han gjør det for å beskytte meg.
- Hvorfor ringte du meg? - I Algerie lyttet far til deg.
Alle lyttet til deg. Ingen kommer til å høre på meg.
- Det er opptatt. - Jeg heter Hamid Khedani.
Dere tok Asim Bayoud uten min tillatelse.
- Trengte jeg det? - Hvor er han?
Jeg vet hva du har gjort i Nord-Afrika.
En mann med ditt rykte kommer ikke til Paris for en gutts skyld.
Jeg lovet faren hans, før han ofret seg, å se til barna hans.
Jente, kom hit.
Kjenner du denne mannen?
- Han kjente faren min. - Ba du ham om hjelp?
Jeg ringte fordi jeg er redd for at Asim ofrer seg av feil grunn.
Mr. Khedani hjalp pappa. Han kan hjelpe Asim også.
Hent bilen min.
Du skal få møte gutten og danne deg en egen oppfatning.
De er på vei. Jaz?
Det er Omar Galloul, cellens leder. Han er ustabil og voldelig. Ikke bra.
- Og høyrehånden hans. Skal vi si fra? - Han kjenner dem igjen.
- Kan jeg høre samtalen? - Nei, været er for dårlig.
De synes å ta en biltur.
Mr. Khedani. Fortell hva du har drevet med.
Får Amir bli med, eller tar vi dem?
Hvis vi tar dem, avslører vi Amir og spolerer operasjonen.
Kanskje vi aldri får se ham igjen.
Du avgjør, Dalton. Vi står bak deg.
La dem være. Ikke gjør noe.
McG, kjør fram bilen. Vi følger etter.
De kjører mot et varehus. Vi fortsetter til fots.
Spre dere utover i området.
Dere må anta at dere blir iakttatt. Vær usynlige.
Hvis dere blir oppdaget, dør han.
Du må trene på peptalken din.
- Sjarmerende. - Telefonen din.
Fortell hvem som fulgte etter oss, så gjør jeg det smertefritt.
Jeg var algerisk agent. Jeg kan dette.
- Vi så en bil. - En bil, eller biler?
Frankrike og USA kjører 2 biler.
Israel kjører tre. Hvilken var det?
Du spiller bra. Hvorfor blir vi iakttatt om du ikke er spaner?
- Omar trakk våpen. Skal jeg skyte? - Top, ser du?
Vent, de bløffer.
Omar, du har lykkes bra her.
Men jeg er ikke noe av det du frykter.
Jeg er ingen forræder, og jeg skal ikke leve på dine meritter.
- Skal vi bare se på at han dør? - Ingen åpner ild. Hører dere det?
Jeg forstår at du retter våpenet mot meg for å være forsiktig.
Men å la beistet bak meg gjøre det samme, er en fornærmelse.
Jeg kom ikke helt hit for å bli fornærmet.
Jeg ga et løfte til en venn.
Jeg vil innfri det. Så drar jeg.
Legg det vekk.
Jabir!
Denne veien.
Nå hverken hører eller ser vi.
Vi kommer ikke til å kunne se.
Preach, se om du kan sette lasermikrofonen et sted.
- Risikabelt sted å jobbe fra. - Vi flytter ofte.
- Du må bli mer forsiktig nå. - Jeg skal huske på det.
Reis deg opp.
Du har besøk. Kjenner du igjen denne mannen?
- Han var venn med faren min. - Jeg har ham, Top.
Søstera di synes å tro at du ikke er her frivillig.
Mr. Khedani vil se om du virkelig er troende.
Mina tar feil. Jeg vil ofre meg, som faren min.
Jeg har tenkt igjennom det.
Det vil gagne Mina.
Jeg belyser det mektige kalifatet.
Jeg sa at de skulle slå av det der.
Nå har du sett at gutten er villig.
Men jeg respekterer løftet du ga faren hans.
Ta ham med deg.
Vi er ikke mordere. Familien hans har gitt nok.
Ta ham og gå.
Du er en grei gutt.
Vil du bli her?
- Ja. - Gjør det.
Hva er det som foregår der inne?
- As-Salaam-Alaikum. - Wa-Alaikum-Salaam.
- Hva i helvete skjedde? - Amir drar uten guttungen.
- Jaz, gå inn i bilen. - Forlot du ham?
- Grunnen til at vi dro hit... - Jeg kunne ha dødd. Du gikk forbi.
Du lar et barn sprenge seg i luften.
Han er bare lokkemiddel. De planlegger noe større.
Du endret oppdraget!
Det holder. Sett dere i bilen!
Hva skjedde? Hvorfor forlot du gutten?
Det er ikke én bombe. Det er to.
Det var fullt av ammoniumnitrat. Det brukes ikke til kroppsbomber.
Jeg så rør, spikrer, splinter, sprengkapsler. Så hørte jeg noe.
Jeg sa at de skulle være slått av.
En politiradio. Den var innstilt på nødtelefonen.
Den barmhjertige samaritan.
Fyren sprenger seg, noen få dør. Så kommer redningspersonalet.
Da sprenges en større bombe som er plassert der.
Den dreper politifolk, leger, frivillige.
Gutter som Asim er utskiftbare i en sånn plan.
De hadde byttet ham ut og sprengt bomben uansett.
Campbell, gutten er en del av et større angrep mot et ukjent mål.
Fortsatt i Paris i løpet av 12 til 14 timer.
Vi prøver å finne mulige mål.
ETTERRETNINGSTJENESTEN
Rockekonsert. Dôme de Paris kl. 20.00 i morgen.
Kamp på Stade de France.
De har allerede gjort konserter og arenaer.
Det må finnes flere hundre festivaler, konferanser.
Jeg kontakter fransk sikkerhetstjeneste.
Det er for mange mulige mål -
- og for lite tid. Knapt 12 timer.
- Preach og McG ser Asim. - De skal bli der til enhver pris.
Hvis de ikke klarer å finne målet, dreper de gutten. Håper det holder.
Imens skal jeg prøve å finne ut hva de planlegger.
- Det blir en lang kveld. - Jeg sover når du sover.
- Preach, McG, hørte dere det? - Ja.
- Skjer det noe der borte? - Nei.
Vi vet hva de skal gjøre, men ikke hvor og når.
- Kanskje vi bare skal følge gutten. - Det kan være for sent.
Vi må finne ut hvor han skal dersom vi skal redde ham.
- Har du noen ideer? - Én.
- Tror du at de så oss? - Noe må ha skremt dem.
Vi har problemer, Top. Top?
- Er det været? - Signalet blir blokkert.
- Hører du lyden? - Skal vi gå og sjekke?
Hvorfor ikke.
Jenta ville bare redde broren sin.
- Han er 14. Amir forlot ham der. - Han hadde ikke noe valg.
Mr. Khedani?
- Hvor er Asim? - Med Omar. Hvor er tingene hans?
- Så du ham? - Jeg har ikke tid.
Ja, og jeg forlot ham. Han er klar til å ofre seg.
Det var sløsing med tid å komme hit.
Hans dømmekraft kan være påvirket etter all spaningen.
Kanskje han er villig til å risikere barn.
- Det ville ikke Amir gjøre. - Vet vi det?
Når jeg setter sammen et team -
- lærer jeg meg alt om personene før jeg utsetter dem for fare.
Sa eller skrev han noe? Jeg må ha det.
- Så han dreper så mange han kan? - Noe han sa. Noe han fikk.
Hvorfor ringte jeg deg?
Jeg skal ha tak i det, til enhver pris.
Dere tok livet hans, og det var ikke nok. Ta det.
Ta alt han eier og gå.
Amirs lillesøster var et vidunderbarn på piano.
Så god at hun spilte i Libanons symfoniorkester som 14-åring.
Amir skulle kjøre henne til prøvene første dagen -
- men han er 19 år og har festet med vennene sine hele natta.
Han ber henne ta bussen.
En bombe sprenger bussen i småbiter.
Ofrene må identifiseres med DNA.
Å forlate Asim der -
- var nok ikke så lett for Amir.
- Klart. - Alt klart.
Hvor ble de av?
- En luke. - Pass deg.
Vi må bli her.
En distraksjonsgranat. Det var derfor de stakk.
- Det er beredskapstroppen. - Det er en razzia.
Her borte!
Vi må samarbeide.
Ikke skyt. Vi vil ikke skade dere.
Nå tuller du.
Du ba om hjelp. Dere skulle holde dere unna.
I stedet spolerer dere operasjonen og pågriper to fra mitt team -
- og mister selvmordsbomberen.
Ikke be meg om hjelp igjen. Ta deg i ræva.
- Dalton er på tråden. - Bra.
- Hva har du, Dalton? - Jaz hentet Preach og McG.
Ikke gutten. Vi vet ikke hvor og når.
- Hva sier de franske myndighetene? - De har ikke mer enn oss.
Det ville vært fint med en heltedåd nå.
Etter en razzia går cellen på autopilot.
Det blir ingen kommunikasjon vi kan avlytte.
Vi kan ikke gjøre mer.
Jeg må treffe Omar. Jeg fant adressen hans blant Asims ting.
Omar kommer til å tro at det var du som forrådte dem.
Du kommer til å gå inn i løvens hule forkledd som kjøttbit.
Omar kommer til å bli forvirret når jeg kommer.
Jeg finner på en historie.
Jeg kan si at Jabir er forræderen.
Jeg kan gi ham bevis. Kontoutdrag. Politirapporter.
- Hva sier du så? - Det vet jeg ikke.
Omar har alle svarene. Hvor Asim skal være, når attentatet skal skje.
- Det er eneste sjanse. - Det hjelper ikke.
Du bør ikke gå inn der alene.
Jeg er ikke alene.
FORSTADEN TERGNIER KL. 22.55
Jeg ser ham. Han nærmer seg døra.
Døra åpnes. Det er Omar.
- Takk Gud. Du klarte deg. - Omar, vi har problemer.
Jeg vet det. Kom inn.
- Jeg mistet ham. - De går oppover trappa.
- Jeg ser ham. - Hva sier du om huset? Sprøtt.
Jeg kjøpte det av en gal enke.
Tror du at hun likte lysekroner?
Jeg har kilder i USA, Tyskland og her i Frankrike.
Razziaen var ikke politiarbeid.
- Sikkerhetstjenesten fikk tips av... - Jabir! Hva gjør du her fortsatt?
Det er noe på gang.
- Jeg tok feil av deg. - Bilturen tar én og en halv time.
Hvor var vi?
Jabir går mot bilen.
Preach, McG, følg etter Jabir. Han kan føre dere til Asim og bomben.
- Jaz og jeg tar Amir. - Oppfattet.
Kom, jeg har funnet forræderen.
Forræderi... jeg vet alt om det.
Jeg er glad for at hun ikke lurte deg.
Omar har Mina.
Ja, jeg ser henne.
- Hvordan fant du det ut? - Hun ringte politiet etter razziaen.
Hun nevnte Omar og deg, Hamid.
Hun ba deg om en tjeneste. Så forrådte hun oss.
Nå holder det på å smelle, Jaz.
Jeg tar skjegget og rød skjorte. Du tar Omar og sjefen.
Hva skal dere gjøre med henne?
Jeg har tenkt på det, men det er best å drepe henne.
- Faen, jeg ser ingenting. - Jeg ser. Flytt deg.
Tell ned når du ser dem.
Du hedret faren hennes, og hun ødela for deg.
Det bør være deg.
Nei!
- Jaz, status? - Tyve sekunder.
Nei!
- Ti sekunder. - Oppfattet. Du tar sjefen.
Du er forræderen.
Ja, jeg er forræderen.
Jeg har viet mitt liv til å felle menn som deg.
Jeg hviler ikke før dere alle er i det helvetet dere fortjener.
Det går bra. Faren er over.
- Hvem er du? - En som bryr seg. Nå går vi.
- Fire mål er nede. - Oppfattet.
Dalton, vi har problemer. Asim rører på seg.
Preach og McGuire er hakk i hæl, men guttungen har vesten på.
Vi følger etter Asim. Usikkert hvor de er på vei.
Vi lette gjennom Omars hus, fant ingenting.
Mina hadde ikke hørt noe.
- Er hun utenfor fare? - Hun er på et trygt sted.
- Asims bil er på vei mot A6. - Han er i sentrum om 70 minutter.
- Hva skjer kl. 09.00? - Ingen konsert eller fotballkamp.
Preach, får du inn Jabirs GPS-sender?
Ja, da kan vi se hvor Jabirs bil har vært.
Kanskje de rekognoserte der de vil sprenge bomben.
Vi sender bilens telemetri.
Den viser tre turer til samme sted de siste tre ukene.
Det er en tomt, men på søndager er det marked og tivoli der.
Vi har funnet målet. Et marked. De retter seg inn på familier.
Sjekk bodene på markedet. Alle med tomme barnevogner.
Alle som bærer på noe stort. Den andre bomberen skjuler seg her.
Vi tar ansiktsgjenkjenning på alle. Når kommer Asim?
Begge bilene er to minutter unna.
Bomberen skal felles før han rekker inn på markedet.
Strafferegisteret? Folk med flyforbud?
En ung biltyv som jobber betinget på bakeriet.
En kvinne som skjøt en tyv. Det er ikke henne.
De svinger inn på plassen.
McGuire, Preach, vær klare.
- På plass. - Ser ikke den andre bomberen.
Lar vi ham gå, eller tar vi ham i bilen?
Gi ham en sjanse til å ombestemme seg.
Vi kan også utløse den andre bomberen.
La ham gå til avsperringen. Skyt hvis han passerer den linjen.
Asim er 30 meter fra inngangen.
Tjuefem.
Tjue.
Top...
Fortsatt ingenting om den andre bomberen. Vær klar til å skyte.
Han stoppet.
Amir har rett. Han gjør det ikke.
Jabir tvinger ham. Den andre bomberen kommer til å vite det.
Han snur.
Klokka elleve. Han kom fra en hvit lastebil med frukt. Det er bomberen.
Jabir har en fjernkontroll.
- Jabir er uskadeliggjort. - Top, jeg har ikke fri sikt.
Jeg har ham. Legg det ned.
Fransk politi er på vei.
Utløseren er deaktivert. Målet er nede. Vi stikker.
FORSVARETS ETTERRETNINGSTJENESTE
- Amir hadde rett. - Ja, men han ble avslørt.
Ikke nødvendigvis. Alle som visste det, døde i Omars hus.
Franskmennene skylder på Omar.
Du glemmer en person.
Mina, hun vet hvem han er.
Det holder hun hemmelig til sin død.
Franske agenter kjører deg til flyplassen straks.
Papirer som får deg inn i Amerika. Kontakter som hjelper deg.
- Du får mat, husrom, klær. - Og Asim?
Asim ble ført bort mot sin vilje.
Han overga seg da politiet kom. Det er bra.
Han ga informasjon om cellen frivillig. Det er også bra.
Det kommer til å ta tid.
Franskmennene skylder oss en tjeneste. Mine venner i DC er gode.
Bygg opp et hjem og et liv.
Asim kommer etter, det lover jeg.
- Takk. - Nei... takk skal du ha, Mina.
Fyren i teamet som du erstattet...
...het Elijah Vallins.
Han klarte de sykeste tingene jeg har sett.
En dag gikk han inn gjennom feil dør, og det var det.
Saken er den at jeg var rett bak ham.
- Jeg tok imot ham da han falt. - Jeg beklager.
Ja.
Å se deg jobbe som hemmelig agent...
...utløste noe i meg som jeg ikke visste fantes.
Ei jente var i fare som jeg kanskje ikke kunne hjelpe.
Det utløste nok ting hos meg også.
Pleide moren din å lage tradisjonell frokost til deg?
Min mor? Hun var veldig utradisjonell.
Jeg ser det.
Vil noen ha mer? Det er litt igjen.
Mer? Jeg skal aldri spise igjen.
Du har frokostansvar fra og med i dag, Amir.
Har du mer "Chaka Khan"?
- Shakshuka. - Hit med det.
Tekst: Silje Hella www.sdimedia.com